Den självkörande bilens påverkan på Osloregionens trafik, transportsystem, urbana miljö och befolkningens attityd till den
Master thesis
Permanent lenke
https://hdl.handle.net/11250/3057165Utgivelsesdato
2022Metadata
Vis full innførselSamlinger
- Master’s theses (LandSam) [1166]
Sammendrag
Självkörande bilar kan leda till stora förändringar inom mobilitet och kan göra att vi planerar våra städer annorlunda i framtiden. De kan leda till många fördelar för samhället, men samtidigt är en hel del forskning entydig om att de kan innebära stora skador och negativa konsekvenser för samhället. Det här arbetet avser att undersöka vilken påverkan självkörande bilar har på Osloregionens trafikmängd, transportsystem, urbana miljö och bilägarförhållanden. Arbetet avser även att undersöka Osloregionens invånares attityder och åsikter kring självkörande bilar och den potentiella förändringen som regionen står inför.
Arbetet utgår från två huvudmetoder. En litteraturstudie av tillgängliga artiklar och rapporter om självkörande bilars påverkan på Osloregionen, och semistrukturerade intervjuer med 12 kandidater boende i regionen. Kandidaterna varierar sett till kön, åldrar, sysselsättningar, bilägande, bilanvändning och boplats.
För den första resultatdelen ställs två scenarion upp. Ett scenario som visar miljö- och effektivitetsmässigt hållbar implementering av den självkörande bilen, och ett scenario som visar okontrollerad och ohållbar implementering av självkörande bilar i samhället. I scenario 1 utvecklas kollektivtrafiken vilket gör den attraktiv, leder till färre bilar på vägarna och att folk väljer att bosätta sig på centrumsnära platser i förbindelse med kollektivtrafik. Här är även delade fordon och samåkning vanligt förekommande. Det leder till att färre äger sina egna bilar, det blir en mindre total bilflotta, högre utnyttjande grad av bilarna, färre parkeringsplatser behövs och överdimensionerad bilinfrastruktur kan få nya syften. Scenario 2 visar ett scenario med outvecklad kollektivtrafik, där majoriteten av resorna sker med bil, självkörande bilar konkurrerar ut spårvagns- och busstrafik och folk väljer att bosätta sig längre ifrån centrum på grund av flexibiliteten med självkörande bilar. I det här scenariot är det många som har privatägda bilar vilket ökar trafiken, försvårar delningstjänster och skapar kapacitetspress i centrum.
I den andra resultatdelen visar studien att många kandidater är positiva till den självkörande bilen, samtidigt som majoriteten hade varit rädda eller nervösa över att behöva åka i en idag. Många menade att de skulle innebära mer trafik men att de är effektivare och kan bidra till mindre köer. Många pekade på politikers och myndigheternas ansvar att reglera bilkörning i Oslo centrum och att istället satsa på kollektivtrafik. Sett till framtida bilägande skiljde sig åsikterna desto mer. En del hade svårt att tänka sig att göra sig av med sin privatägda bil medan andra gärna hade gjort det om det fanns billigare och bekvämare alternativ.
I det stora hela var forskningen och allmänheten överens om att en framtid lik scenario 1 är att föredra för en attraktiv och hållbar region. För att uppnå detta krävs det att stat och myndigheter tar ansvar för att utvecklingen går i rätt riktning. Self-driving cars can lead to major changes in mobility and can make us plan our cities differently in the future. They can lead to benefits for society, but at the same time many researchers agrees that they can cause great harm and negative consequences for society. This thesis aims to investigate the impact of self-driving cars on the Oslo region's traffic volume, transport system, urban environment and car ownership. The thesis also intends to examine the attitudes and opinions of the Oslo region's residents about self-driving cars and the potential change that the region is facing.
The thesis is based on two main methods. A literature study of available articles and reports on the impact of self-driving vehicles in the Oslo region, and semi-structured interviews with 12 candidates living in the region. The candidates vary in terms of gender, ages, occupations, car ownership, car use and place of residence.
For the first part of the results, two scenarios are set up. A scenario that shows environmentally and efficiency-sustainable implementation of the self-driving car, and a scenario that shows uncontrolled and unsustainable implementation of self-driving cars in society. In scenario 1, public transport develops, which makes it attractive, leads to fewer cars on the roads and people choose to settle in places close to the city center in connection with public transport. Shared vehicles and carpooling are also common here. As a result, fewer people own their own cars, there will be a smaller total car fleet, a better degree of utilization of the cars, fewer parking spaces needed, and residual car infrastructure can have new purposes. Scenario 2 shows a scenario with undeveloped public transport, where the majority of journeys take place by car, self-driving cars out compete tram and bus traffic and people choose to settle further away from the city center due to the flexibility of self-driving cars. In this scenario, many people have privately owned cars, which increases traffic, makes sharing services more difficult to operate, and creates capacity pressure in the city center.
The second part of the results shows that many candidates are positive about the self-driving car, while the majority would have been scared or nervous about having to ride in one today. Many thought that they would mean more traffic but that they are efficient and can contribute to less traffic problems. Many pointed to the responsibility of politicians and authorities to regulate car driving in central Oslo, and to instead invest in public transport. In terms of future car ownership, opinions differed more. Some had a tough time imagining getting rid of their privately owned car while others would gladly have done so if there were cheaper and more convenient alternatives.
Overall, research and the general public agreed that a future such as scenario 1 is preferable for an attractive and sustainable region. To achieve this, the government and authorities must take responsibility for development in the right direction.