Matsikkerhet og urbant landbruk : hvordan kan privat, småskala, ikke- kommersiell dyrking i byen bidra til økt selvforsyning?
Master thesis
Permanent lenke
https://hdl.handle.net/11250/3077223Utgivelsesdato
2023Metadata
Vis full innførselSamlinger
- Master’s theses (BioVit) [386]
Sammendrag
Økende usikkerhet for fremtiden er grunnen til at matsikkerhet har fått større plass på den politiske dagsorden i Norge (Dombu et al., 2021). Klimaendringer og covid-19-pandemien har ført til økt oppmerksomhet rundt forsyningssikkerheten og tilgangen til mat under kriser. Matproduksjonen i Norge har flere utfordringer med tanke på naturgitte forhold som et kaldt klima sammenlignet med andre land, og produksjonen begrenses av et lite totalt jordbruksareal (Dombu et al., 2021). Verdens matvaresystemer står overfor nye og økte trusler, samtidig som de samme systemene i stor grad bidrar til klimaendringer, ødeleggelse av miljøet, forurensing og rovdrift på naturressurser. Dette skaper økt behov for fundamentale endringer i hvordan vi produserer maten vår (Dombu et al., 2021).
Dyrking av mat i byer og tettsteder har eksistert lenge, men selve begrepet urbant landbruk har blitt tatt i bruk de senere årene (Departementene, 2021). I omtalen av urbant landbruk er det ofte fokus på attraktive byer og sosiale møteplasser (Departementene, 2022) men lite på selve matproduksjonen.
Målet med masteroppgaven er å undersøke hvilket potensial som finnes i urbant landbruk med tanke på matsikkerhet, og sette fokus på urbant landbruk som en mulig ressurs for matsikkerheten i Norge. Hvilken kunnskap bør man tilegne seg for trygg, sunn og mest mulig avling i urban kontekst, og hvordan anvende denne kunnskapen? Hvilket potensial ligger i privat, småskala, ikke-kommersiell dyrking, med tanke på å øke selvforsyningen?
Gjennom litteraturstudie belyser oppgaven kunnskap om jord og gjødsling for å oppnå sunn, trygg og mest mulig avling, og hvordan anvende denne kunnskapen på de utvalgte grønnsakene potet, tomat, løk og gulrot. Oppgaven undersøker også potensialet i privat, småskala matproduksjon i byen, hvis flere hadde hatt denne kunnskapen. Dette er gjort ved å beregne hvor mye hver husstand i Oslo må dyrke for at vi skal dekke importbehovet de utvalgte grønnsakene, og hvordan dette kan se ut i en reell blokk i Oslo. Det diskuteres hvorvidt småskala, privat matproduksjon kan være med på å øke selvforsyningsgraden for befolkningen i Oslo.
Ulike grønnsaker krever ulik jord og ulik grad av næring. Kunnskap om dette, eller mangel på sådan, kan utgjøre forskjellene på god avling og mindre god avling, noe som har mye å si på arealbruken. Hvorvidt privat, småskala matproduksjon i by vil kunne bidra til matsikkerheten er avhengig av mange ulike faktorer. Likevel kan man med stor sannsynlighet svare ja på at det vil kunne gjøre en forskjell. Ut fra undersøkelsene kan vi vurdere at småskala matproduksjon har stort potensiale for å få opp selvforsyningen, spesielt på de grønnsakene som krever minst areal. Man trenger ikke en stor kjøkkenhage for å produsere mat. Due to increased uncertainty about the future, food security has gained a greater place on the political agenda in Norway (Dombu et al., 2021). Climate change and covid-19 have led to increased attention to the security of supply and access to food during crisis situations. Norwegian food production has several challenges in terms of natural conditions such as a cold climate and a limited area for agricultural production (Dombu et al., 2021). The world's food systems face new and increased threats, while the same food systems largely contribute to climate change, destruction of the environment, pollution and predatory exploitation of natural resources. This creates an increased need for fundamental changes in how we produce our food (Dombu et al., 2021).
People have grown food in cities for a long time, but the term urban agriculture has been adopted in recent years (Departementene, 2021). In discussions of urban agriculture, the focus is mainly on attractive cities and social meeting places (Departementene, 2022), but not much on the food production itself.
The aim of the master thesis is to investigate the potential that exists in urban agriculture with regard to food security, and to focus on urban agriculture as a source for food security in Norway. What knowledge should be acquired to maximize the yield in a healthy and safe crop in an urban context, and how should this knowledge be applied? What is the potential in private, small-scale, non-commercial cultivation for increasing food security?
Through a literature study, the thesis highlights knowledge about soil and fertilization to achieve healthy, safe and a large as possible yield. The paper discusses the application of this knowledge to specific vegetables, namely potatoes, tomatoes, onions and carrots. Furthermore, the paper examines the potential for private, small-scale urban food production, if more people had this knowledge. This is done by calculating the amount of produce each household in Oslo would need to grow, to avoid importing these vegetables. The paper also examines how this can be implemented in a real apartment block in Oslo and discusses the potential for small-scale, private food production to increase self-sufficiency for Oslo’s population.
Different vegetables require different soil and levels of nutrients. Knowledge about this, or lack of it, can make the difference between successful crop, or an unsuccessful one. This has a great impact of the area consumption. Whether private, small-scale food production in the city can contribute to food security depends on many different factors. Nevertheless, we can with great certainty say that it has the potential to make a difference. Based on the findings, we can consider that small-scale food production has great potential for increasing self-sufficiency, especially for crops that require the least area. You do not need a large kitchen garden to produce your own food.