Alternative boformer : mikroleiligheter som et svar på dagens boligutfordringer i Oslo
Master thesis
![Thumbnail](/nmbu-xmlui/bitstream/handle/11250/2463899/MO%20ferdig%20PDF.pdf.jpg?sequence=5&isAllowed=y)
View/ Open
Date
2017Metadata
Show full item recordCollections
- Master's theses (RealTek) [1826]
Abstract
Befolkningsøkning og underskudd på boliger har gjort at boligprisene i Oslo har steget kraftig de siste årene. Utbyggerne ønsker raskere saksbehandling, og forenklet regelverk, for å kunne bygge flere boliger i et høyere tempo for å imøtekomme behovene. Regjeringens svar på dette er blant annet en revidert byggeteknisk forskrift som skal spare byggekostnader, og å gi enklere byggeprosesser for utbyggerne, spesielt for små boliger. Størstedelen av befolkningsøkningen i Oslo skjer i indre by, hvor det på grunn av leilighetsfordelingsnormen ikke er lov å bygge leiligheter mindre enn 35 m2. I tillegg ønsker Byantikvaren å beholde særpreget i bebyggelsen, og gjennomslaget for større utbygginger i deler av Oslo begrenset. Denne oppgaven tar for seg en tomt på Bjølsen i Oslo som er planlagt utbygget etter gjeldende forskrifter og anbefalinger fra Oslo kommune i forhold til utnyttelse, og kommer med et alternativt forslag. Forslaget er ment å treffe en målgruppe som av ulike årsaker ønsker å bo i leiligheter som er mindre enn minstekravet på 35 m2, og der bokvalitet og boligkvalitet kan bevares og forbedres. Den alternative planleggingen av tomten viser at det er mulig å produsere mikroleiligheter for den gitte målgruppen, og få et høyere antall boliger enn det Oslo kommune foreslår. Det er også mulig å gi disse boligene kvaliteter som minst er tilsvarende det større leiligheter har av både bo- og boligkvalitet. Dette kan være med på å løse utfordringene i boligmarkedet. Det er en ulempe at disse leilighetene er dårlig tilrettelagt for rullestolbrukere, på grunn av den begrensede størrelsen. For andre vil den begrensede plassen bli tilgjengelig ved å bruke fellesarealene. Man må dele på plassen for å oppnå alle kvalitetene ved konseptet. Den største utfordringen for slike prosjekter er leilighetsfordelingsnormen og Oslo kommunes frykt for at denne typen boliger skal skape gjennomtrekk og dårlige bomiljø. Population growth and deficit of housing has in recent years led to a sharp rise in house prices in Oslo. The developers want faster processing, and simplified regulations to build more homes at a higher rate to meet the needs. The Government's response to this, among other things, is a revised building technical regulation, that will save construction costs and provide simpler construction processes for the developers, especially for small homes. The majority of the population increase in Oslo takes place in the inner city where, due to the apartment distribution standard, is not allowed to build apartments smaller than 35 m2. In addition, Cultural heritage management office wants to keep a distinctive character in the buildings, and the impact of major developments in parts of Oslo, limited. The housing project described in this thesis took place at Bjølsen in Oslo, which is planned to be expanded according to current regulations and recommendations from Oslo municipality in relation to utilization, and comes with an alternative proposal. This proposal is intended to target a group that for various reasons wants to live in apartments that are less than the minimum size of 35 m2, and how the quality of living and housing can be preserved and improved. The alternative planning of the site, shows that it is possible to produce microfacilities for the given target group, and to get a higher number of homes than the municipality proposes. It is also possible to give these properties qualities, that are at least equivalent to the larger apartments, both of living and housing quality. This can help solve the challenges in the housing market. A drawback is that these apartments loses the accessibility for users depending on wheelchairs, due to the limited size. For others, what one loses of space and facilities in the apartments, is achieved by using the common areas. One must share space to achieve all the qualities of the concept. The biggest challenge for such projects is the apartment distribution standard and the Oslo municipality's fear that this type of housing will create throughput and bad living environment.